DÅ
Livet att jaga monster
innehåller ingen glädje.
Det är bara smärta, skräck
och död.
Du och din bror bara kommer tillbaka.
Ni är en skymf mot universums balans,
och ni förorsakar splittring i global skala.
Så nästa gång du eller din bror dör
tänker vi slänga er in i tomheten.
Ingenting kommer tillbaka därifrån.
Hör på,
förlåt för att jag varit en idiot på sistone.
Just nu tror jag inte på nåt.
Jag vill att du behåller tron för oss båda.
NU
Har du fullt batteri?
Jepp.
Är du redo?
Ja.
Vi kommer att få så många träffar.
Jag kan inte fatta att jag gör det här.
DR A MEADOWS MENTALSJUKHUS
- Va? - Är du säker på det här?
Kom igen. Det blir häftigt.
VARNING TILLTRÄDE FÖRBJUDET
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Jag sa ju att det skulle vara olåst.
Varför skulle de lämna den öppen?
Vem är "de"? Kom igen. Ingen låtsas ens äga stället,
- inte efter... - Sak samma. Börja inte.
Vill du inte höra om killen som öppnade folks skallar?
Visst. Självklart gjorde han det, Evan.
Nej, seriöst. Han anhölls.
Om han öppnar din skalle
kommer du då att hålla käften?
Varför måste vi gå upp dit?
Nån är rädd.
Jag är inte rädd. Jag bara...
Mike fegade ur. Jag kom ju med.
Bra. Om du är så modig tar vi oss en titt.
Här hade han sina patienter.
Evan, jag gillar inte det här.
Sluta gnälla.
Jag går inte in dit.
Okej. Var en liten bebis.
Kom igen.
Jag sa ju.
Han var konstig.
Evan.
Kom och ta en titt.
Jisses.
Sätt den i din väska.
Va? Nej.
Visa lite stake.
Okej, skynda på bara.
- Vad var det? - Ingenting.
Det vara bara ett konstigt husljud. Eller vinden.
- Jag sticker. - Shawn, kom igen, var inte...
Iväg! Rör på dig!
Kom igen, nu sticker vi!
Var är dr Meadows?
Nej!
- Hej. - Hej.
Jordnötssmör-och syltmacka till frukost? Bra jobbat.
Jepp.
Vill du ha en öl med den?
Det är bra så.
Kom igen. Lev lite.
Här.
Vad är det med dig?
Vad menar du?
Ta en titt på det här. Jag tror att jag hittat nåt.
POLISEN LETAR EFTER FÖRSVUNNEN TONÅRING
För tre dagar sen hittades Shawn Raider
irrande längs vägen
nära Grand Junction, Colorado, blödande från huvudet.
Hans bästa vän var försvunnen.
Vad var det enda ordet han sa?
"Monster."
Okej. Det låter som nåt.
Jag tänkte att du och jag skulle kolla det.
Jack då?
Han tittar på mina gamla fantasy-dvd:n.
Red Sonja, Beastmaster, Beastmaster 2,
den med tidsresande vesslor.
Ja. Hur du nånsin haft sex förstår jag inte.
Säg det du.
Så jag tänkte att vi skulle lämna Jack hemma.
Verkligen?
Ja. Vi lägger upp lite extra skydd. Han klarar sig.
När jobbade vi senast på ett fall,
bara du och jag?
Det var ett tag sen.
Precis. Så?
Här.
Agent Page? Jag trodde du gillade att vara agent Page.
Lite ombyte.
- Kan jag hjälpa er? - Ja, förlåt att vi stör, ma'am.
Agent Page och Plant. FBI.
Vi är här för att följa upp händelsen med din son.
Polisen har redan varit här. Borde ni inte prata med dem?
Det gjorde vi, men vi vill också prata med dig. Och Shawn.
Är det nåt fel?
Shawn, han... Han talar inte.
Han kan inte.
Vad menar du?
Läkarna säger att han är okej fysiskt, att det är psykiskt.
Trauma, som om han...
Han såg nåt så otäckt.
Herregud, jag vet inte ens vad han gjorde ute så sent.
Shawn?
Hej, jag är Dean.
Jag hörde att du haft det jobbigt.
Vill du berätta om det?
Och Evan är fortfarande försvunnen.
Han, Shawn och deras vän Mike Ramos är oskiljaktiga.
Har nån pratat med Mike?
Alla.
Han säger att han inte vet vad som hänt, men...
Men du tror honom inte.
De gör allt tillsammans. Jag bara...
Jag vet bara inte.
Vad är det där? Ett monster?
Det du berättade om för polisen?
Du vet...
Jag vet hur det är att se monster.
Och jag vet att även om de är borta
försvinner de aldrig helt och hållet.
Man ser dem med slutna ögon. Man ser dem i sina drömmar.
Men vet du vad?
Jag och min bror
stoppar monstren.
Vi skrämmer dem.
Men du måste prata med mig.
- Sa han inget? - Inte ett ord.
Vad han än såg förstörde det honom.
Jag tycker vi pratar med den andra vännen Mike
- genast i morgon bitti. - Låter som en plan.
- Strippklubb? - Vänta.
Ursäkta. Vad?
Strippklubb.
Det finns en i utkanten av staden...
Clamdiver.
Vill du till Clamdiver?
Ja. Den har goda recensioner.
Läser du recensioner om Clamdiver?
Den har fyra och en halv...
Vad är det med dig?
- Vad snackar du om? - Hela dagen.
Du gav mig en öl till frukost.
Du gav mig agent Page, som du alltid vill vara.
Du klagade inte över min musik hela vägen hit.
Och när vi stannade för lunch beställde du chilipommes till mig.
Du älskar chilipommes.
Alla älskar chilipommes. Det är inte poängen.
Nu vill du hänga på en strippklubb?
Du hatar strippklubbar.
Nej, det gör jag inte.
Din senaste lap dance var vid julen.
En gåva jag betalade.
Under hela sången försökte du övertyga tjejen om
att hon borde börja i sjuksköterskeskola.
Vad är det? Min födelsedag?
Har jag vunnit ett vad jag inte känner till? Vad?
Nej, ingenting. Jag försöker bara vara trevlig.
- Varför då? - För att...
Du vet varför.
Jag mår bra.
Nej, det gör du inte, Dean.
Du sa att du inte trodde på nåt
och det är... Det är inte sant. Det är inte du.
Du tror på saker.
Du tror på folk. Sån är du.
Det är det du gör.
Jag vet att du hamnat i mörkret och jag vill bara hjälpa.
Okej.
Jag har råkat ut för det tidigare och kämpat mig upp tillbaka.
Jag kämpar mig tillbaka igen.
Hur då?
På samma sätt som alltid.
Kulor, bacon och sprit.
Mycket sprit.
Shawn.
Det är okej, raring.
Bara en mardröm.
Försök sova.
Okej.
Det är bra.
Härligt.
Så du vet inte vart Shawn gick den natten?
Nej. Jag berättade redan för polisen.
Visst. Problemet är
att när nåt dåligt händer måste vi trippelkolla.
Jag var inte med dem.
Dem? Var du inte med dem?
Så Shawn var med nån. Kanske er vän Evan?
Jag vet inte.
Jag skulle vilja tro dig, Mike.
Men så här är det.
Har du sett deckarna
där nån som ljuger alltid flackar med blicken?
- Är det en riktigt grej? - Javisst.
Så om det är nåt du glömde att berätta för polisen
vill jag att du berättar det för mig.
Mike.
Evan kan vara i stor fara.
Det är han inte.
Han bara gömmer sig nånstans.
Evan hittar alltid på sånt här.
Det är bara ett spratt.
Är det som hände Shawn också ett spratt?
De skulle till Meadows gamla ställe,
på Night Hawk Drive.
Okej. Varför?
Evan utmanade oss och...
Det var dumt och läskigt, och jag...
Jag blev rädd.
Men Evan och Shawn
kommer väl att klara sig?
Baksmälleräd på kontinentalfrukosten?
Va?
För det första är den gratis.
För det andra, vad hände med att du är snäll mot mig?
Du är förlåten.
Jag talade med den andra vännen Mike.
Jag tror jag har hittat nåt.
Titta. Träffa dr Avery Meadows.
Han jobbade här i början av 60-talet.
Folk kom till honom för att få hjälp med mentalsjukdomar.
Men vad de än hade, depression, ångest, vad som helst,
var kuren alltid den samma.
Han lobotomiserade dem.
Kul.
De som överlevde höll han som "patienter".
Han experimenterade på dem i sitt hus,
dit Evan och Shawn skulle den natten.
Var det där Shawn flippade ur och Evan försvann?
Värt ett försök. När folk fick reda på
vad Meadows höll på med dömdes och avrättades han.
Men vem vet? Kanske han gjorde ett demonavtal.
Eller kanske han aldrig var en människa.
Det här är vad Shawn ritade gång efter gång.
- Jaså? - Ja.
Vad är det med den läskiga masken?
Det är en pestmask. Läkarna använde dem.
De trodde att den filtrerade bort sjukdom.
När de anhöll Meadows
hade han en på sig. De måste hålla i honom för att få bort den.
Jisses.
Hallå?
Penny. Vad har hänt?
Jag vet inte.
Shawn hade en mardröm.
Jag tittade till honom. Jag...
Det verkade som om han blev bättre.
Jag återvände till mitt rum, men det kändes kyligt.
Jag tänkte att Shawn hade öppnat ett fönster.
Men när jag kom tillbaka för att stänga det
var han borta.
Det är mitt fel. Jag såg hur förstörd Shawn var.
Jag borde ha pressat honom hårdare.
Vi vet inte om han är död, okej?
Penny sa att det blev kyligt, så det kan vara ett spöke.
Ja, men varför dyker ett spöke upp hos ett barn?
Det är inte som om Shawn släpade på en kropp.
Enligt rapporterna kremerades Meadows.
Så kanske hans ande är bunden till nåt annat, ett föremål...
Tog Shawn nåt från huset?
Det är möjligt.
Okej, var är han nu?
Meadows "behandlade" offren i sitt hus.
Så om det är han
kanske han tog Shawn dit.
Shawn?
Shawn, är du här inne?
Du.
Titta. Definitivt ett spöke.
Sam.
Läget, läkaren?
- Tack. - Ja.
Shawn?
Masken.
Sa du att de måste slita bort den?
Ja.
Så om han är bunden till nåt...
Jag tar det som ett ja.
Dörren. Salt.
Bränn dem.
- Alla? - Ja.
- Nej. - Vi har inte mycket tid på oss.
Skynda på!
Är du okej?
Ja.
Nu ska vi hitta Shawn.
Ja.
Dean? Vänta.
Jag ser fortfarande din andedräkt.
Vad fan?
Jag tror det kan vara ett till spöke.
Jag tror de är många.
Kom! Sätt fart!
Vi behöver en läkare.
- Var är läkaren? - De frågar efter läkaren.
Det måste vara dem han dödade.
Om de är spöken, varför kan vi inte se dem?
De är inte starka nog att komma igenom slöjan.
Men starka nog att döda oss?
- Härligt. - Vet du vad?
Kropparna måste vara begravda nånstans i huset.
Då går vi igenom det uppifrån ned.
- Tiden räcker inte. - Vad gör du?
Jag ska hitta var kropparna är begravda.
- Så? - Så jag tänker fråga dem.
Va? Hur?
Enkelt.
En nål stannar hjärtat, den andra får igång det igen.
Nej.
Vi kan inte tala på den här sidan om slöjan.
Så jag ska till andra sidan,
jag ska ta mig igenom alla vänliga spöken
tills vi får reda på var freaket gömde kropparna.
Dean, du talar om att döda dig själv.
Det har funkat förr.
Det är en galen risk att ta.
Jag behöver tre minuter. Okej?
Tänk inte... Dean!
Dean?
Hej.
Fan också.
Hallå.
Dean? Dean!
Du! Spöksnubben!
Hallå.
Vänta.
Hej. Jag heter Jessica
och jag ska leda dig till ditt nästa liv.
Hej. Dean. Lite upptagen just nu. Yo!
Herregud.
Dean Winchester är i slöjan!
Kom igen, Dean.
Hallå.
Vänta.
Hallå, vet du...
Lägg av.
Jag känner dig.
Shawn.
Du är FBI-mannen från mitt hem.
Är du också död?
Jag...
Ja.
Vad hände med dig?
Mannen med borren.
Han var i mitt rum.
Läkaren besatte dig och mördade dig.
Jag kunde inte stoppa honom.
Han sa att det skulle kännas bättre, men...
Jag bara...
Jag saknar mamma.
Shawn, jag borde ha...
Jag är så ledsen.
Evan är också här.
Vi kommer inte härifrån.
Vi...
Varför kommer vi inte härifrån?
Dumt.
Jag vet att du är rädd.
Men jag ska hjälpa dig härifrån.
Hjälpa mig hem?
Hjälpa dig till ett bättre ställe.
Men du måste berätta
var läkaren lade din kropp.
Sam? Sam, jag har det.
Nu gör vi det.
Okej.
Kom igen.
Dean.
Dean?
Hallå! Dean!
- Varför funkar det inte? - Nej.
Dean!
Hallå. Kan du höra mig?
Dean.
Dean! Vakna.
- Hallå, Dean. - Nej.
Dean. Vakna.
Billie.
Vi måste prata.
Hallå! Vakna, Dean.
- Och... - Vakna.
- Det är nog av det. - Hallå!
Nej, jag såg Cass döda dig.
Hur går det för honom?
Det är lustigt att höra en Winchester tala om dödens slutgiltighet.
Den här verkligheten har regler, Dean.
Så många regler.
Och en av dem
är att om man dödar en inkarnation av döden, som du gjorde,
så tar nästa lieman som dör hans plats.
Så
när Castiel högg mig i ryggen
fick jag en befordran.
Nytt jobb. Ny utrustning.
Så du dog för att bli Döden?
Universumet kan vara så många saker
och ibland är det poetiskt.
Därför måste vi prata.
Vad fan?
Välkommen till min läsesal.
Jag vet att inte lämna den här nära dig. Eller hur?
Är jag död?
Du dödade dig själv.
Nej...
Håller du mig död?
Det beror på dig.
Okej.
Grattis till befordran.
Men jag har ett hus fullt med spöken som väntar på mig
och min bror att återvända till, så om jag har nåt att säga...
Jag sa inte att du hade nåt att säga.
Jag sa att det beror på dig.
Ordet på den interdimensionella gatan är
att du har hoppat mellan världar, Dean.
Jag vill veta hur du gjorde det. Nu.
Jag trodde Döden visste allt.
Då kan du föreställa dig hur den här lilla dödvinkeln
verkligen stör mig.
Vad får jag ut av det?
Vad vill du ha?
- Befria spökena. - Ursäkta?
Befria spökena i Meadows hem.
Låt dem gå vidare så berättar jag vad du vill veta.
Avtalat.
Följ med mig.
Ni behöver inte stanna här.
Det blir okej.
Det är gjort.
Hur vet jag att jag kan lita på dig?
Det kan du inte.
Å andra sidan
är det inte jag som bryter de kosmiska uppgörelserna.
Ja, du hyser inget agg.
Gör jag inte?
Berätta.
Lucifers son. Jack.
När han föddes skapades en liten reva.
En liten reva?
Till en annan värld?
Gick du dit?
Ja, jag säger bara... Det är inget trevligt ställe.
Det betvivlar jag inte.
Varför bryr du dig?
För att jag gör det.
För att
hela den här multiversala kvantumkonstruktionen vi lever i
är som ett korthus.
Och det sista jag behöver är en stor dum Winchester
som får det att rasa.
Det låter som oss.
Du har förändrats.
När du just förhandlade med mig kunde du ha bett om att återvända, att leva.
Jag tänkte att med dig som bestämmer kan jag inte komma tillbaka.
Det låter inte som den Dean Winchester som jag känner och älskar.
Mannen som varit död så många gånger,
men aldrig förblev det.
Kanske det inte är du längre.
Mannen som räddar världen,
mannen som alltid tror att han kommer att vinna
oavsett vad.
Du har förändrats.
Och du säger åt alla att det inte är en stor sak.
Du säger att du jobbar dig igenom det,
men du vet att det inte går. Du kan inte.
Och det skrämmer skiten ur dig.
Eller har jag fel?
Vad vill du att jag ska säga?
Spelar ingen roll.
- Jag spelar ingen roll. - Gör du inte?
Jag kunde inte rädda mamma. Jag kunde inte rädda Cass.
Jag kan inte ens rädda ett skrämt litet barn.
Sam försöker fixa det, men jag bara trycker ner honom.
Så jag tänker inte be.
Om det är min tid så är det min tid.
Du tror verkligen på det.
Du vill dö.
Dean,
varje anteckningsbok på hyllan här
berättar en version om hur du dör.
Du specifikt.
Hjärtattack,
bränd av en rödhårig häxa,
knivhuggen av en gast på en gravgård, och så vidare.
Men vilken är den rätta?
Det beror på dig,
och de val du gör.
Jag antar att jag gjort mitt val.
Men tyvärr
säger ingen av böckerna att du dör idag.
Ursäkta?
Sen jag fick det här nya jobbet
får jag bevittna en mycket större bild.
Vet du vad jag ser?
Dig. Och din bror.
Ni är viktiga.
Varför?
Ni har arbete att utföra.
Det är allt du behöver veta.
Och lita på mig,
att få ögonen öppnade för nödvändigheten av människor,
speciellt Winchesters,
är inte så uppmuntrande.
Så du vill dö,
men jag säger fortsätt leva.
Jag måste få veta. Min mamma...
Du är okej.
- Ja. - Ja.
Du är okej.
Hur gick det?
Ungefär som du trodde.
Vad hände?
Sprutan funkade inte,
och plötsligt är du tillbaka.
Jag vet inte. Det måste ha tagit en stund för medicinen att börja verka.
Jag hade nog tur.
- Tur? - Ja.
Vänta. Dean. Vänta en stund.
Spökena då?
För jag har kollat EMF. De är alla borta.
Var det också tur?
Vi kan prata om det senare.
Vi kommer inte att prata om det. Det vet du.
Jag såg Döden.
Döden.
Han är död.
Nej, det är hon inte.
Det är Billie.
Jag antar att hon fick ett nytt jobb.
Hon tog hand om spökena.
Varför skulle hon hjälpa oss?
Hon ville ha information.
Hon sa att vi är viktiga, att vi har jobb att göra.
Vad fan betyder det?
Jag har ingen aning.
Är du okej?
Nej.
Sam, jag är inte okej. Jag är ganska långt ifrån okej.
Hela mitt liv
har jag trott att det vi gör är viktigt.
Oavsett kostnad eller vem vi förlorar,
oavsett om det var pappa eller... Bobby eller...
Och jag skulle ta smällen.
Men jag fortsatte att kämpa, för jag trodde
att vi gjorde världen till en bättre plats.
Och nu är mamma och Cass...
Och jag... Jag vet inte.
Jag vet inte.
Så nu tror du inte längre.
Jag behöver bara en seger.
Jag behöver bara en jävla seger.
Ja.
Va?
Undertexter: Sören Forsman
Swedish